Това е пограничната област между страните Египет и Израел. Хиляда години
преди раждането на Исус от Назарет, положението бе същото, каквото е днес.
Дори тогава, тези граници продължаваха да пламтят
с огъня на омраза и противоречия.
Всяка страна се гордееше със ефективността на шпионите си
и поддържаше войските си винаги в готовност.
Войските на Давид, командвани от неговия син Адоний, княз на Израел.
- Колесница. Движи се по пътя. - Спрете го, който и да е той!
- Търся принц Соломон. - Тук ли е брат ми?
Принц Адоний е на върха на хълма. Последвайте ме!
Соломон! Какво те води насам?
По пътя за Йерусалим, получихме известие, че египтяните се канят да нападнат отново.
Помислих, че имате нужда от помощ.
Ти си по-добър в пеенето на песни, отколкото да вършиш подвизи в боя.
Нашият баща Давид е певец на песни, но той също така е и могъщ воин.
- Къде са египтяните? - Искаха да ме хванат в капан,
да нападнат лагера, докато спим и да ни избият до крак, но ние бдяхме.
Какво ще заповядате?
Това не е твоята игра, братко.
Никога не съм го приемал за игра. Аз ще се бия за нашата страна.
- Тогава в името на победата, Соломон! - И на Бог!
Обкръжете ги и ги унищожете напълно!
- В атака, напред! - Атакувайте!
Свири отстъпление!
Още веднъж Фараонът ще има причина да спомене името на Адоний.
Нека да го напише с кръвта на мъртвите войници.
Твърде често тази земя е била поливана с кръв.
Нима загубихте вкус към проливането на кръв, след като боят отмина?
След като видях цената на победата,
узнах цената на мира.
Мирът е за жени и деца.
Искам да изчистя устата си от смрадта на египтяните.
За новата победа спечелена от принца на Израел.
- За воина принц, Адоний! - За Бог!
Нека вестта за нашата победа се разнесе! Тя ще увеличи славата на Израел.
Славата щеше да е по-голяма, ако не бях ограничен от управлението на моя баща.
Защитавай се, но никога не атакувай!
Когато аз стана цар, няма да има привилегировани светилища за моите врагове.
Ще ги преследвам до собствените им градове.
- Ще ги избием като кучета. - Ще ги унищожим напълно.
Ваше Височество, намерихме един между мъртвите, но той не е египтянин.
Свалете го долу.
Фараонът има наемници, но никога не съм виждал такъв като този.
- А ти откъде си? - Имам честта да служа на Нейно Величество.
- Царицата на Шеба. - Царицата на Шеба?
Далеч сме от земята на Шеба. 800 мили.
Където отива Царицата на Шеба, там отивам и аз, служа в нейната охрана.
Защо шебианците се съюзяват с египтяните срещу Израел?
Аз се бия там, където моята царица заповяда.
Това удовлетворява моята царица - нейните отряди срещу варварите.
Ще изпратя твоята кожа на царицата като знак за моето уважение.
Не, пусни го! Един войник би трябвало да бъде пощаден.
Превържете му раните!
Добре, ще го пощадим.
Благодари се на нежното сърце на моя скъп брат.
Тази царица търси забавление, като води войски към нашите граници
да убиват израелтяни, сякаш това е цирк.
Съмнявам се, че ще намери много развлечения тук.
Хезрай!
Какво носи царският пратеник? Нови поръчения?
Не, Ваше Височество. Ако беше така, мисията ми би била далеч по-щастлива.
Вашия баща, цар Давид, сега е на смъртно легло.
Той изпадна в кома и няма да се възстанови.
Лекарите не могат да дадат никаква надежда за него.
Йосия, отиваме в Йерусалим.
- Слава на Адоний, цар на Израел. - Слава на Адоний! Поздравете царя!
Нямате право да провъзгласявате цар. Това може да направи само закона:
"Той ще бъде помазан във водите на Хихон
и коронясан в присъствието на свещеника и старейшините на племената".
Вашият закон може би е на върха на сабята.
Да живее Адоний!
И защо мълчите? Не съм ли аз законен наследник на Давид?
- Нима първата ти мисъл не е за нашия баща? - Животът продължава.
Когато разбера че Давид вече не е между живите, аз пръв ще те призная.
Ще дойда с вас, принце.
Можем да стигнем до Йерусалим утре сутринта.
Нека Соломон се занимава с мъртвия. Моите мисли са за живите.
Имам работа с тази Савска царица.
Ако трябва ще яздим и ще гладуваме, но ще я настигнем.
На конете!
Хай! Хай!
Хай! Давайте!
По-бързо! Давай!
Стой!
Дръпни се от пътя!
В Израел Аз давам заповеди.
За съжаление не се срещнахме вчера вечерта, когато посетихте моя лагер.
Кой си ти?
- Царят на Израел. - Той е болен.
Който и да си, си мошеник.
Царят е стар мъж, отслабнал от товара на годините си.
Затова ли Ви е дошла идеята да се съюзите с египтяните?
Дайте ми разрешение, и аз ще освободя пътя.
Мислите ли, че ще направите нещо повече отколкото направихте вчера вечерта?
Давид умира в Йерусалим. Аз, Адоний, съм неговия наследник.
- Не искаме преговори с израелтяните. - Позволете му да говори, Балтор.
- Каква благосклонност търсите от мен? - Дали да се занимаваме с благосклонност?
Бих могъл да донеса главите на воините ви. - Убийте го!
- Вашата собствена глава не в безопасност. - Тишина, Харан!
Аз Ви проследих не да искам дарове, а да Ви накарам да върнете получените.
И каква награда израелтяните ще дадат на Царицата на Шеба?
Царство два пъти по-голямо от това, което тя сега управлява,
ако се отречете от съюза с Фараона. Застанете на наша страна.
Когато разбия фараона, аз ще Ви даря всички негови земи, който граничат с Вашите.
И ако се откажа от тази щедрост?
Тогава ще Ви стъпча в праха, който вече дави фараона.
Изборът е Ваш. Слава с Израел, или бедствие с Египет.
Вие грешите!
Моите прадеди са седели на трона на голяма държава,
когато вашите все още са ходели на ръце и колене, и са се хранели с насекоми.
- Това ли е Вашият отговор? - Това е моят отговор.
Харан!
Поздрави на царя на Израел!
Соломон!
- Навреме ли дойдох, Абишаг? - Да, още е жив.
Майка Ви и аз сме постоянно до него.
- Не трябва да губим надежда. - Моите молитви са чути.
Вие сте тук и вашият баща може да Ви даде своята благословия.
- Майко! - Сине мой!
Моят син!
Не се отчайвай!
- Има ли надежда? - Сърцето му все още бие,
но дъхът му е много слаб, не оставя никаква мъгла върху метала.
Татко, Царю мой!
Надявам се моите молитви да те върнат от царството на сенките!
Соломон, сине!
Сбъдна се моята мечта, твоето лице е отново пред мен.
Тук съм, татко.
- Къде е брат ти? - Адоний бе задържан с неговите отряди.
Винаги преди всичко е войник.
Ще изпратя съобщение със заповед да се върне тук.
Ще бъде сторено.
Сега почивай, докато си възвърнеш силата.
- Извикайте Натан пророка. - Тук съм, царю.
Извикайте старейшините на 12-те племена и съвета.
Имах видение от Бог.
Бяхте повикани от царя. Чуйте думите му.
Няма ли съобщение от пратеника, изпратен да доведе Адоний?
Не, царю, не се е върнал.
Тогава ще започна без него.
Царувах 40 години
и съм бил ваш баща, а вие - моите любими деца.
Искам споменът за мен да живее във вашите сърца.
Оставям и един паметник в чест на моето име: Единството на Израел,
символ на 12-те племена. Ако сте разделени, всеки ще се стреми да управлява.
Но сега вие, старейшините на племената, стоите пред мен, заедно,
в неразрушимо единство.
Вие бяхте последният, довел Вашето племе в съюза, Ахав.
И като залог на вашата лоялност, вие ми дадохте вашето единствено дете, Абишаг.
Аз съм я обичал и гледал като моя собствена дъщеря,
толкова съм обичал и съм милеел за Израел,
на който тя стана жив символ.
Тя е част от моята къща
и от домакинството на Давид.
Моят живот почти свърши.
Но този на Израел едва сега изгрява.
Добре е да освободя място за друг, който ще седне след мен на този трон.
Не, Вие сте царя!
Не! Недейте!
- Негово Височество, княз Адоний. - Адоний?
Татко, препусках като луд, за да дойда на този съвет
веднага щом заповедтта достигна до мен.
Виждате двете ми половини.
Войникът.
И поетът.
Аз ви обичам еднакво.
Кажете ми.
- Има ли ревност между Вас? - Не, татко.
Ревност за какво? Нима имам желание да ме оприличават като ученият?
Ако съдбата е избрала Адоний, аз наистина ще му служа.
Бог е, който указва съдбите на своите творения, сине мой.
Когато лежах близо до смърта,
от мрака един силен глас ми рече
"Аз, Царю, съм твоят Бог, който те постави на трона".
"И ти казвам:
Само в мир Израел може да процъфтява, не във война".
И отново Бог заговори на своя слуга Давид:
"Виждам син, който ще управлява Израел с мир".
"И този син се казва Соломон".
"Затова аз го правя наследник на моето царство завинаги".
- Царството е мое! - Бог желае иначе - Соломон.
Добре използва времето си насаме с него.
Използва слабостта му срещу мен.
- Не знаех нищо за това. - Лъжеш.
- Винаги добре си си служил с думите. - Обвиняваш го несправедливо.
Защо тогава е избрал теб вместо мен? Техен би трябвало да бъде избора.
- Нека те да изберат. - Ето, чуйте ги.
- Адоний! - Адоний!
- Вие, старейшините, какво ще речете? - Приемете избора на Бог.
- Короната е моя. Аз ще се боря за нея. - Адоний е законния наследник.
Не действай с насилие да не разгневиш Бог.
Никога не съм правил нещо, което да те лиши от трона.
Думи от устата на лицемер.
Не е ли Ваш актът на лицемерие?
Вие, който се провъзгласихте за цар, въпреки че Давид беше жив.
Нима Хезрай казва истината?
Не знаех, че сте го изпратили да ме шпионирате.
Не изчака дъха ми да напусне тялото?
- Уморих се от чакане. - Царят и закона трябва да се почитат.
Когато си се провъзгласил за цар, си нарушил закона на Бог.
Предявих претенция за това, което ми се пада по право и никога не ще оставя това право.
Колко време е нужно за да открият неговата некомпетентност?
Соломон цар? Невъзможно.
Сега ми стана ясно от устата на самия Адоний,
защо Бог се извърна от него.
Мъдростта на Бог надхвърля всяко разбиране.
Както е писано, така трябва да бъде сторено.
Във водите на Хихон.
И сега, както Бог нареди,
възкачвам Соломон за цар на Израел.
- По милостта на Бог! - По милостта на Бог!
Нека Адоний се примири и го почита в името на Бог!
Никога! По-скоро ще падна на колене пред фараона,
отколкото пред този мой брат, който ми ограби правото на първородство!
Сега дръж високо плочата на единството пред неговия поглед
така, че той да помни целта на своето посвещение.
Да живее Соломон,
по милоста на Бог, цар на Израел!
Да живее Соломон, по милостта на Бог, цар на Израел!
Не се обръщай срещу своя брат, Соломон!
Кръвта му е гореща, но това ще отмине.
Имаш думата ми, татко.
Никога няма да забравя, че той е мой брат.
И ти, моето дете, ще останеш ли в домакинството на царя,
или искаш да се върнеш при Хилеад с вашия баща Ахав?
Когато бях изпратена в дома на Давид, моите хора пяха песни на радост,
и дойдох с радост в моето сърце.
Със същата радост, ще остана в дома на Соломон.
Едно нещо остана да тежи на моето сърце.
На младини мечтаех да построя велика гробница
за подслон на кивота.
Но имам голям грях
Че не бях готов да направя това по-рано.
Откупи моята клетва, сине!
Ще разчитам ти да изпълниш моята мечта и направиш невиждана гробница
така, че Бог да има своето жилище между своите хора.
Обещавам! Ще бъде построено!
Бъди силен, добър и смел!
Не бъди страхлив,
нито се плаши!
O, Господи,
ти направи мен, своя слуга, цар вместо Давид, моя баща,
А незная повече, отколкото малко дете.
Дай на своя слуга разбиращо сърце,
за да мога да съдя правилно за хората,
да мога да различа между добро и зло!
За да съм справедлив с този велик народ.
Тъй като ме помоли за това
и не се помоли за дълъг живот, нито за богатство,
нито за живота на твоите врагове,
но помоли за разбиране, за да различиш и решиш,
ще направя според твоите думи.
Ще ти дам силата да разбираш добро и зло.
И ако вярваш и вървиш по моите правила,
изпълняваш моите закони и моите заповеди,
ще ти дам и богатство и чест,
каквито няма между царете на земята
И всички ще те почитат до края на дните ти.
- Не е достатъчно. - Не?
По-добър съм от теб. Удвоете парите.
Много добре.
Трябваше да го убия, когато го избраха за цар.
Търпение, Ваше Височество. Почакайте.
- Не съм от търпеливите мъже. - Знам това.
Остави ни, Йоаб.
Нима не чухте Негово Величество, Йоаб? Подчинете се на неговата заповед.
За мъж чиято мъдрост е станала едно от чудесата на земята,
показвате удивителна липса на такт, идвайки тук сам.
Дойдох да помоля за услуга.
Знаеш ли, че тази ръка няма да трепне, забивайки това копие в тялото ти?
Знам това, което се таи в сърцето ти.
Но се питам дали обичаш страната си толкова, колкото ме ненавиждаш?
Каниш се да ме направиш най-големия патриот в историята на Израел.
Давид ми повери голям товар за мен.
Да управлявам царството и да построя гробница, и двете неща никога не съм правил.
Но ти избра да останеш тук във своето жилище
И лиши хората от своя голям талант като войник и командир.
Да, униформата не е достатъчна.
Какво да сторя за защита срещу всичките врагове на народа ни.
За тази задача, ти си далеч по-подходящ, отколкото аз.
Върни се в Йерусалим,
за да служиш не на мен, а на твоята страна и твоя Бог.
Предлагаш ми командването на армията?
Да.
Въпреки, че бих могъл да се опитам да го използвам срещу теб?
Да.
Е?
Не мога да реша дали си най-мъдрият човек,
или най-големият глупак.
Така Соломон тръгна по пътя на своя Бог,
и през дълга ера на мир, Израел процъфтя.
Със завършването на гробницата,
Соломон изпълни задачите, завещани му от неговия баща.
Соломон, цар на Израел.
Боже на Израел, няма друг Бог освен Теб.
Най-хубавият рай не може да изглежда
по-хубав от това, което построих в Твое име.
Чуй молбата на Твоя слуга,
и провери дали съм изпълнил обещанието, дадено пред моя баща Давид.
И на Твоите хора израелтяни, когато се помолят от това място,
чуй молбите им и им прости грешките!
За бъдат те Твоите хора, както този дом е Твой,
И цялата земя да знае кой е Бог.
И никой друг.
Амин!
Хайде! Ела!
Хайде!
Ваше Величество!
Ела и се присъедини към нас, Балтор. Уча моята птица да се подчинява.
Такиан не одобрява. Нуждая се от съюзник.
Това е същото, от което се оплаква Фараонът.
Фараонът се оплаква? Ще го научим...
Друго съобщение трябва да пристигне от Египет.
- Нека изчакаме! - Но това е сериозен въпрос.
Фараонът е свикал всички царе.
Сядай, Балтор. Прав ми действаш на нервите.
Много е тъмен, Такиан.
Това е правилният цвят.
Добре, Балтор.
Какъв е проблемът този път?
Ваше Величество, проблемът са израилтяните.
Те проповядват мир, а още укрепват армията си, с каква цел?
Може би се страхуват от Фараона...
Защо и ние да се боим?
Озлобени сме от нашата вечна омраза. сега имаме приятелски отношения с Израел.
Така е, но нашата сигурност е заплашена.
Почти фанатично те поддържат своя цар Соломон.
Фантазьор. Човек с мир.
Но човек с идеи, а няма нищо по-опасно от човек с идеи.
- Заплахата истинска ли е? - Много истинска.
заплахата идва не само от армията на Соломон, но и от неговия бог.
Неговият бог? Ние имаме сто бога.
Това е бог, който учи, че всички мъже са равни и няма роби.
Колко глупава идея.
И все пак... дали тази идея няма да се приеме от хората?
Ако това стане с Царицата на Шеба и нейния трон, е свършено.
Както и с всички други монарси.
Ето защо Ви съветвам, царице, да посетите Египет.
Виждате ли, Балтор? За да хванете птица, първо трябва да имате примамка.
Може би ще можем да помогнем на Фараона да реши проблема със Соломон,
и да убием с един куршум два заека.
Когато Соломон седна на трона на Израел, нямахме информация за неговата сила
до момента, в който неговата власт не стана заплаха за моите граници.
И богатството и търговията, на които се радвахме, сега намират своя път към него.
От дълго време ние кроим тайни планове за неговото унищожение.
- Да, вдигнете оръжие срещу него! - Вдигнете голям поход!
- Стъпчи Израел в праха! - Цар Еглон!
- От Моаб искам хиляда колесници! - Аз ще изпратя две хиляди.
Калду, от Шалдеа вие ще изпратите пет хиляди стрелци с лък!
- И повече, ако са необходими. - Ще атакуваме точно както съм планирал.
От север, изток и юг, едновременно с изненада.
Те няма да знаят как или къде да построят отбраната си.
- Ще ги натикаме в морето. - А Шеба?
Каква сила ще изпратите срещу Соломон?
Никаква.
Защо? Нима няма да сте мой съюзник?
Трябва да сложим край на Израел, и с него на тази опасна идея за един бог.
Вие говорите за война. Как може да унищожете една идея, вяра
с върха на вашите копия?
Има само един начин за това.
Какво предлагате? Имате ли план?
Да, имам.
Но всеки план има цена.
Какво искате този път?
Пристанището на Мелиш на Червено море, след падането на Соломон.
- Това е невъзможно. - Мелиш е моето пристанище.
Този път искате прекалено много, Шеба.
Кажете ми, каква ще бъде цената на войната срещу Израел?
Вие знаете много добре.
И аз предлагам този план почти безплатно.
Негово Величество се колебае, Балтор.
Може би трябва да се върнем при Шеба или да посетим Йерусалим.
Чакай!
Давам ви го.
- И как мислите да унищожите Соломон? - Вярно е, че Соломон е наричан мъдрец.
Но независимо от това, той е и мъж,
той е и човек, с човешка слабост.
Ще седна в стъпките на Соломон както мъжете, които се събират на тълпа край Йерусалим.
И може би ще научим от неговата собствена уста пътя за унищожението му.
Наистина, мисълта на жена е отвъд нашето разбиране.
Пътят на жената е прост, фараоне.
Тя винаги трябва да следва пътя на мъжа.
Ще чакам сведения за вашия напредък в Йерусалим.
Майко! Погледни! Майко!
Стой!
Моите поздрави! Аз съм Беная, изпратен да ви съпроводя до Йерусалим.
Приветствия! Нейно Величество, Савската царица!
Ваше Величество, царят на Израел Ви поздравява!
Наистина, вашият цар е построил хубав град.
Няма такова великолепие, дори в Египет.
И всичко това за бог, който дори не могат да видят.
Тръгваме.
Мислите ли, че е толкова красива, колкото сме чували?
Никога нямаше да повярвам в такова нещо - езичници, посрещани в Израел.
Как може езичник да повярва в нашия Бог, като не го познава?
Не трябва да забравяме, че тя е съюзник на Египет.
Тъй като тя е съюзник на Египет, трябва да и покажем нашето единство и нашата сила.
Ще приемем сътрудничеството с надеждата за един враг по-малко.
Нали е много красива?
Ваше Царско Величество.
Разрешете да представя моята царица. Савската царица!
Израел Ви приветства, царице.
Аз съм благодарна за разрешението да посетим вашата красива страна.
След това пътешествие, сигурно сте доволна, че стигнахте до целта.
Ако трябваше да пропътувам десет пъти по-голямо разстояние, пак бих го направила
заради чудесата, които видях,
и великолепието на Вашия град Йерусалим.
Ако сте уморена, може да продължим с церемонията, след като си починете?
Вие сте много галантен.
Но най-напред ми позволете малък знак за моята благодарност
за гостоприемството Ви!
- Балтор! - Харан!
- Толкова много подаръци! - Да, и донесени от далеч.
Такова богатство!
Нямам достатъчно думи да изразя моята благодарност и благодарността на моя народ.
Заедно с тях, аз протягам ръка
с надеждата, че този ден ще отбележи началото на близко сътрудничество
между Израел и Шеба.
Което ще бъде най-желания подарък за всички...
Беная, наистина ли в земята на шебианците живеят по този начин?
Предполагам, че да.
Не трябва да караме царицата да чака.
Заповядайте!
Носим съобщение за вашата царица.
Нейно Величество Царицата!
Негово Величество цар Соломон изпраща своите поздравления
и имаме заповед - имам заповед -
да осведомя Ваше Величество, че в отговор на Вашата молба
той ще бъде щастлив да ни приемете на аудиенция.
Той е много любезен.
Колко любезно от страна на царя да изпрати такъв очарователен посланик.
Той не знае, че съм тук.
Аз исках да дойда.
Тогава ще удовлетворя молбата. Елате!
Вие сте първите от обкръжението на Негово величество, дошли да ме поздравят.
Много интересен е Вашият лагер.
А Вашите хора винаги ли са така безгрижни?
Ние се наслаждаваме на живота и удоволствията.
- А вие? - Да, ние също.
Но ние сме строги хора. И трябва да бъдем по-сериозни.
А вашият цар? Той също ли е толкова сериозен?
Цар Соломон носи голяма отговорност.
Той трябва да поддържа единството на нашите 12 племена.
Толкова ли е важно, това единство?
О, да. Без него нямаше да съществува Израел.
Боговете на Шеба. Мал-Рa, Баща на съдбата.
Кол, Бог на слънцето и звездите.
Рами, Бог на дъжда.
Ние имаме много богове.
В Израел имаме един Бог.
Когато той ви изостави, наистина ли го обвинявате за всичко?
Той никога не ни изоставя.
Трябва да сте му много близка, за да познавате така добре Вашия цар.
Сигурно сте му сестра?
Понякога така ми казва. Ние сме много близки помежду си,
Отдавна живея в дома на неговия баща.
Дълго ли ще останете в Израел?
Това зависи от Вашия цар.
Вие сте очарователно невинна.
И Вие отговаряте на всички мои очаквания.
За Вас.
От земята на Шеба.
Подарък от нейната царица.
Този Соломонов Бог...
Какъв Бог?
20 мъже около него и той ме вика на частна аудиенция.
- Той е забравил за Вас, кралско... - И дава банкет!
Аз в единия край, той в другия.
И между нас много кисело старче.
Кога ще бъда сама с него поне веднъж.
Но ние сме тук само от пет дена.
С този Соломон е по-трудно да се срещнеш, отколкото с Фараона на Египет.
Този цар има време за всичко, освен да бъде с мен.
Изпрати ми го, Рха-Гон, Боже на любовта.
Направи ме най-желаната жена.
Направи устните ми сладки като мед,
кожата мека и ароматна, като венчелистчетата на цвете.
Дай ми го.
Искам го в краката си.
Ваше Величество, имате царски посетител.
Нейно Величество и аз сме се срещали и преди.
Моите извинения, Ваше Величество.
Много съжалявам, че не можах да ви посетя досега.
Ако вие бяхте там, щяхте да направите моето посрещане пълно.
Царицата е много любезена. По-различна от предишната ни среща.
Ако си спомням правилно, Ваше Височество тогава бе цар.
Да. И като цар, аз ви предложих съюз срещу Фараона.
И моят отговор не беше твърде любезен.
И аз така си спомням.
Този път се осмелявам да ви предложа друг съюз.
Упълномощен ли сте като посланик от царя на Израел?
Аз идвам като Адоний, законен наследник на трона на Израел.
Съюзът между нас би могъл да ни даде много неща, стига да имате желание.
Искате от Шеба войска, за да узурпирате трона на брат си?
Соломон е узурпаторът.
Веднъж качен на трона, нашите земи биха могли да обкръжат Египет
и всички царе ще молят за нашата милост.
Защо да постъпвам така?
Поддържам добри отношения с царете.
Цар Соломон е мой приятел.
Така че как вашето предложение ще ме заинтересува?
Нима крещящият орел ще бъде преобразен в гукащ гълъб?
Как мислите, дали хората някога ще се променят.
Аз съм мъдра, принц Aдоний.
Вече не се сражавам със саби.
Така че намирам Вашата визита за обезпокоителна.
Сигурен съм, че точно Вие трудно бихте дошли, носейки маслиновото клонче на мира.
Да питаме Цар Соломон, кой е човекът с мир?
Царице, това е чиста загуба на време прахосвам Вашето и моето време.
С Ваше разрешение на...
Разбрах Ви добре, като крещенето на орел.
Той е все още куче.
Ще решим спора на жените. Излезте напред!
Никога преди чужденец не е помагал за присъдата на нашия цар.
Нейното присъствие осквернява всеки израилтянин.
От какво се оплаквате?
Царю, тази жена- Лея и аз, живеем в една къща.
Аз родих дете.
На третия ден след моето раждане, тя също роди дете.
Нямаше никого в къщата, освен нас двете.
През нощта детето й умряло, тъй като е заспала върху него.
Докато спя, тя взема моя син,
а поставя мъртво дете до главата ми.
- Тя лъже. - Замълчете!
Когато се събудих видях мъртво й дете до мен.
- Не е така, Царю Соломон. - Истината, Царю, е следната:
Като видях детето в ръцете си, знаех че е моя син.
- Това бе нейното дете, а не моето. - Живото дете е мое.
- Мъртвото е твое, живото мое. - Донесете пеленачето напред!
Йосия!
Постави детето на стъпка пред мен и ми го покажи!
Извади си сабята, Йосия!
Раздели детето на две части!
Дай половината на едната жена, другата половина на другата!
Не!
Щом е така, по-добре
дайте детето на нея, така поне ще живее!
Не го делете! Така няма да бъде нито мое, нито нейно.
Вземи своя син, майко! Той е несъмнено твой.
По-скоро щяхте да го дадете на друг, отколкото да му навредите.
Изведи тази жена
и се погрижи да получи наказание, каквото заслужава!
Тя лъже! Тя лъже!
Това не е истина! Детето е мое!
Мое!
Сега, най-после, видях как отсъжда Соломон,
и Вашата мъдрост ме учудва.
Тази мъдрост ми бе дадена, за да е в полза на моя народ.
Моля продължете, искам да се поуча от вас,
и сама да стана по-проницателна.
Това ще ми позволи да стана по-добра и мъдра при отсъждането на моя народ.
Истинската мъдрост е в способността да решите кой казва истината и кой лъже.
Само преди четири години всичко това бе безплодна пустиня.
Ние всички изпитахме такава радост когато го завършихме.
Това е радост, да накараш пустинята да цъфти донасяйки вода от планините.
Превърнали сте това място в рай.
Не аз - направи го водата, работата, топлината на слънцето.
В последните няколко дни, ви показах много за Израел.
Но Вие не сте ми казали нищо за Вашата собствена страна.
В този момент, моята собствена земя изглежда толкова далечна, колкото звездите.
На младини мечтаех да посетя всички далечни царства на земята.
И сега вместо това границите на тези страни стигнаха до Вас.
Само Вие ли управлявате Шеба?
От самото начало на времето само царици са управлявали в Шеба.
Това е нашият закон.
Бих била щастлива да разкажа на Ваше Величество, много неща относно моята страна,
ако това изобщо представлява интерес за Вас.
Защо говорите така?
Тъй като в края на краищата аз ви посетих,
а вие не сте ми върнали жеста, посещавайки моя лагер.
И мен.
Може би съм очаквал покана.
Обещавате ли да приемете?
Да, обещавам!
Щастлива съм, че най-после се съгласихте да ме посетите.
Уважихте моите чувства.
Вашият гост е, чиито чувства са уважени.
Няма ли да се отегчите от нашите примитивни развлечения?
Не, интересува ме да разбера какво ви забавлява.
Достатъчно, Такиан!
Ако не предотвратим това, моите хора биха останали да Ви гледат втренчено.
Наистина, Соломон!
Нима аз не Ви гледам втренчено?
Това е часа на Рхa-Гон.
Всяка вечер му правя жертвоприношение.
Рха-Гон, даряващ на живот, Бог на любовта,
приеми този знак на моята благодарност и преданост.
Празникът на Рха-Гон е най-известният ритуал.
Празнуваме го всяка година в земята на Шебa.
Но днес няма да разговаряме за богове.
Даже не и за мъдрост.
Искате ли шебианско вино, за да сгрее сърцето Ви?
Моето предложение за Вас.
Днес ние сме сами в различен свят.
Моят свят.
Да, ние сме в различен свят.
Нима виното не е по вашия вкус, царю?
Това почти ме накара да забравя, че вие сте съюзник на Фараона.
Враг на Израел.
Ваше Величество, всичко е подготвено за тази вечер.
Аз избрах това.
Ммм. Розово масло. Много го обичам.
- Любимият аромат на царя. - Откъде знаете?
Жените от неговия харем ми казаха.
Не искам да чувам за другите жени.
Какво друго чухте?
Те се оплакват от небрежността на Соломон към тях.
Няма причина да бъде ревнив към мен все още.
В злобата на пътя той напусна, трябва да му е било трудно да ви забрави.
Днес ще го направим още по-трудно.
Подсуши ме.
Все още може да дойде, още няма полунощ.
Мислиш ли, че трябва да ми напомняш за времето?
Дръж го далеч от моя поглед.
Как смее да се отнася така с мен!
Какво си мисли той? Че съм котка в неговата царска клетка?!
Все ми е едно дали някога ще дойде!
Никога! Никога!
Не трябваше ли да вечеряш с нея?
- Да. - Тогава защо седиш тук сам?
Имам нужда да поседя малко сам.
Какво тежи така силно на сърцето ти?
Нима можеш да прочетеш мислите ми?
Няма ли да споделиш за какво мислиш?
Да.
Понякога чувствата на мъжа го теглят към опасности,
дори с риск за живота му.
Както молецът е привличен от пламъка.
Има ли разлика?
Аз бих могъл да го поставя извън него за момент.
- Това по-просто ли ще бъде? - Такива малко пламтят, Абишаг.
И все още невъздържан, това би могло да унищожи всички от Иерусалим.
По-просто, да,
но може би без него, щеше да бъде мрак.
В светлината или в мрака само трябва да достигнеш до моята ръка.
Аз винаги ще бъда на твоя страна.
- Лека нощ! - Лека нощ!
- Негово Величество! - Негово Величество!
Божичко!
Нейно Величество ви чака до след полунощ и тогава си легна.
- Съжалявам! - Такиан, пусни Негово Величество!
Съжалявам, че прекъснах почивката ви!
Не почивах. Мислех, че няма да ви харесам по никакъв начин?
Сега имате право да се оплаквате от мен.
Защо дойдохте до Йерусалим?
Защо ми задавате този въпрос сега?
Тъй като зная, че зад тези прекрасни очи се крие много интелигентна жена.
Никой не пътува 800 мили без цел.
Вие сте много проницателен.
Ще ви призная.
Фараонът ми плаща баснословна сума, за да ви шпионирам.
Да му предам всички Ваши тайни.
Аз мислих за това, но Израел няма тайни от Египет.
Фараонът има ясна представа за нашите слабости и нашата сила.
Как се надявах да Ви измамя?
Аз се опитвах да Ви хвана.
С тези.
Да ви вържа за мен с меките вериги на любовта.
Сега може би се приближаваме до истината.
Всяка жена иска висока цена от мъжа.
Вие сте царица, но също така сте и жена.
Чудя се дали ще платите тази цена.
Искам да ме обикнете изцяло, напълно,
и тази обич да бъде най-скъпоценното нещо в живота Ви.
Надявам се това да е вярно,
но ако не е, тогава наистина съм сляп за истината.
Дори когато сте с мен, пак искам
всеки миг да бъдем заедно.
Никога няма да забравя това, което ми казахте.
След всичко случило се между нас, нови думи пеят в сърцето ми.
- Кажете ги на мен! - Ти си прекрасна, моя любов.
Вашите очи са като гълъби, Вашите устни са като нар.
Колко по-добра е Вашата любов, отколкото вино.
Никога преди не съм познала такова щастие.
Нито аз, дори когато съм мислил, че съм щастлив. Сега зная, че съм се лъгал.
Вие приличате на две птици, които са мътили до пълно гнездо с змии,.
Можете да говорите свободно. Аз нямам тайни от Йоаб.
Искаме съвещание с Ваше Височество.
По какъв повод? Аз съм командир на войската, не министър на държава.
Това засяга царя.
- В такъв случай, обърнете се към него! - Той не слуша!
Голямо е недоволството на хората срещу него.
Кой би се осмелил да мърмори срещу Соломон?
Любовта му със Савскатацарица ще се развие до скандал.
По-лошо, той дори разреши на тази езичница да живее в двореца.
Даде й апартамент с вход до неговата спалня.
Това си е негова работа, не моя.
Помислихме, че вие може да поговорите с него за това.
Казвам, че това е въпрос, интересен не само за първосвещенника,
но за пророка и съвета.
И предлагате да убедя царя?
Вие забравяте, Хезрай, че той е царят. Царят може да прави каквото реши.
Добре, но нещо трябва да се промени.
Не от мен. Вие сте неговият канцлер, Хезрай, а вие неговият първосвещенник, Задок.
Направете нещо! Говорете с него!
Надявахме се на съдействие от Ваше Височество.
Вие го имате. Приемете моите съчувствия и пожелания за всичко най-добро от мен.
Благодарим ви, че ни приехте!
Няма нужда, няма нужда.
Винаги на Вашите услуги!